ЧУДОВИЩЕТО ДОНБУРИБАРА
Ама че задушно, батко.
Намерих си диня.
Искаш ли да се освежим?
Батко!
Почакай!
Избяга.
Не разбира от шега.
Така е по добре, сам ще се почерпя!
Крадец на дини!
Ще ти счупя кратуната да знаеш!
Стига де, само това ще си взема.
Може ли?
Не може!
Какво се правиш на тъп!
Малкия дрислю иска да се бие с нас.
Дръжте го!
Защо...!
Туй ли ви беше боя.
Ако не бяхме гладни, нямаше да загубим от теб.
То е ясно, че туй ще кажеш.
Натъпкани сме с вода, но нямаме сила.
Чудовището Донбурибара ни задигна храната.
И ядем само дини!
Чудовище ли каза?
Докато звяра е наоколо,
ще си пълним стомасите само с вода.
Може би ще успя да убия чудовището.
И тогава ще го сложа на място.
Стига сте циврили! Ще убия звяра за вас!
Може и де си личи, но съм специалист в тях.
Какво каза? Ще го убиеш?
Правилно! Време е да си отдъхнете!
Оставете нещата на експерта!
Горките деца.
Глада ви е замъглил умовете.
Не ме подценявай!
Аз съм майстор на убиването на демони!
Добре де, разбрах.
Остави на възрастните да се погрижат за него.
И без това си тук нека да те почерпя нещо.
Айде, нападайте.
Изглеждат добре! Време е за клюпачка!
Ами чудовището?
Има време и за него.
Прав си. Ще си взема!
- И аз! - И аз!
В такива времена да разполага с кифлички.
Сякаш сме в дома на царя.
Не пръскай момче?
Ко е туй нещо?
Кифлички от трева, кора и слама.
Значи и вие ядете същите неща като нас?
Че как иначе.
Как да ям хубави неща като другите мизеруват?
Невероятен сте, старче.
Даже и шкембака ви е добре.
Защото...
Сдъвквам хубаво хапките.
Хайде деца, наяжте се да ви няма.
Сякаш бързаше за нещо.
Странно.
Сигурно крие нещо.
Хайде да се промъкнем и да видим.
Няма да ни видят ако минем отзад.
Добра идея.
Както и очаквах.
Значи тук е склада с демона.
Изчакайте ме тук.
Ей сега ще го убия.
Ще се справиш ли?
Ако те изяде, Все едно не сме чули.
Добре, да се вмъкнем от тук.
Децка игра за великия Дороро.
Доста неща има тука.
Излез, чудовище!
Стига се кри, и се покажи!
Чу ли, чудовище?
Дойдох тук, за да те убия.
Излез!
Наистина ли не си тук?
Да не се промъкнеш зад мен!
Няма го.
Как само ме излъгаха.
Така ли?
Да, така.
Чудовището!
Тук е!
Чудовището се появи!
Идва за нас!
Бягайте!
Избягаха.
Така никой няма да идва тук.
Всичко в склада ще бъде мое!
Всеки ден ще пирувам до насита!
Сега, да видим какво ще хапнем за обяд.
Обожавам го това местенце.
Все едно съм в рая.
Какъв аромат само!
Я да го пробваме.
Превъзходно!
Имам си всичко тук!
Сушена риба.
Планински плодове.
Зеленчуци и саке!
Какъв мирис!
Не мога да им се наситя.
Почти ми се прииска да дам и на селяните.
Не го вини.
Голям си на приказки, а за работа не.
Ей така ми изкочими зад гърба!
Всеки би се стресна от това.
Ще тръгваме. До скоро!
Загубиме си деня с теб, вместо да ловуваме.
Правете какво си искате!
Изчезнаха.
Само ако батко беше тук.
Стига, сам ще се справя с него!
Натъпках се.
Излез, звяр мръсен!
Този път ще те пипна!
Покажи се!
Като че ли ще ме хване малкия пишлемак.
Какво става?
Как е, чудовище!
Предлагам ти да излезеш или ще те опуша жив!
Излез, проклетнико!
Спри!
Звяра взе да се задушава!
На ти!
Спри!
Ако не спреш...
Така ти се пада!
Излез или ще те задуша!
Не мога повече!
Спри!
Пусни ме!
Не дърпай това!
Това е готвача!
Ясно! Всичко ми е ясно!
Разкрих те!
Значи ти си чудовището, а!
Просто си взех малко хапване от тук и там.
Млък! Приготви се да си понесеш заслуженото!
Почакай!
Край.
Свършен съм.
Сетих се! Ако разкарам всичко от мазето...!
Кой се е навлякъл в костюма ми?
Ти ли си детенце.
Значи се върна.
Не съм дете.
Кой си ти бе?
Новини!
Открих самоличността на демона!
Бил е готвача!
Какво?
Готвача искал да присвои цялата храна само за себе си!
Яж. Яж още.
Не мога повече. Моля те, пусни ме.
Не, не. Давай още.
Ще ядеш докато корема ти се подуе, като гумена топка! Яж, яж, яж!
Не мога повече нито хапва да тикна в устата си.
Добре. Нека да ти помогна.
Спри!
Като чуя тоя звън, ръцете ми не се подчиняват!
Яж.
Яж още.
Доста добре се угои.
Чудесен шкембак. Идеален е за моят нов дом.
Как така нов дом?
Точно каквото чу.
Ще живея в корема ти.
Сега отвори си пъпа.
Отвори си пъпа!
Моля те пощади ме!
Време е да вървим.
Боли!
Помощ!
Както и очаквах дома ми е идеален.
Сега, хапни си още!
Пак ли?
Не мога повече.
Нали ти събра цялата храна тук?
Защо не искаш да я изядеш?
Добре.
Яж! Яж!
Яж още.
Какво прекрасно коремче за живеене.
Май някой идва.
- Насам! - Готвачо!
- Ето го! - Намерихме го!
Моля ви, помогнете ми!
Как поспя да ни измамиш!
Вече не се хващаме на лъжата!
После ще се оправим с него.
Дайте първо да метнем храната!
Да!
Спрете! Не яжте!
Чудовището е отровило храната!
Тикна се в корема ми!
Ако ядете ще станете като мен!
Храната е отровена от звяра!
Не трябва да ядете!
Абсолютно не!
Знаем какво си намислил!
Пак искаш да вземеш всичко за себе си!
- Да! Да! - Не, не вярно!
Не лъжа! Този път не лъжа!
Щом не чувате,
тогава сам ще ви изгоня!
Определено няма да ви позволя!
Това е най-малкото, което мога да направя.
На малоумни ли ни вземаш! Няма да се хванем пак.
Не, не, вярно е!
Моля ви, повярвайте ми!
Ей сега ще видя дали наистина е вярно!
Спри!
Батко...!
Готвача казва истината.
Не докосвайте храната.
Батко и тебе ли те излъгал.
Искам да хвърлиш купата във въздуха.
Тази ли?
По-бързо!
Разбрах.
Какво си намислил?
Ще убия демона в корема ти.
Ще го отсека.
Недей! Пощади ме!
Моля те, недей да ме убиваш!
Ако успеем да извадим демона от корема ти,
ще те пощадя.
Моля ви, развържете ме!
Защо си му запушил пъпа?
Това е заклинание, което ще държи демона вътре.
Каквото и да става няма да може да излезе то там.
Ако не яде стомаха му ще се свие.
И тогава ще го убия.
Направо ще умра!
Дайте ми нещо да хапна!
Гладен съм...
Вижте корема му увисна.
Дороро, като знам знак махаш лепенката.
Добре.
Сега!
Разбрано!
Даже и с врялата вода не става.
Това е остров!
Бъка от демонична аура!
Добре!
Това е...
Демон костенурка!
Почти ме хвана в капана си, а!
Да те видим от къде ще нападнеш.
Пипна ме, ще ме удави!
Проклятие.
От къде се появиха тези?
Бате! Селяните дойдоха да ти помогнат!
Дърпайте!
Раз, два, три!
Показа си главата! Продължавайте да дърпате!
Раз, два, три!
Бате!
Добре ли си, бате?
Точно на време, Дороро.
Кажи им да наточат един голям бамбук!
Истинската битка тепърва започва.
Невероятна аура.
Ясно.
Костенурката е прекалено тежка, за да се движи,
затова ме предизвиква с аурата си.
Готови сме!
Добре! Забийте го в шията й!
Напред!
Поеми врялата вода.
Успяхме!
Свършено е с демона.
Повече няма да притеснява хората.
Чувството е страхотно след дъжда.
Очите ми... Очите ме болят...
Батко!
Окото ми.
Върнах си и другото око!
Върнах си окото!
Това беше 28 демон!